BUTCH CASSIDY VAR EN AV DE MEST EFTERSÖKTA LAGLÖSA I NORDAMERIKA-
- UNDER 1900-TALETS BÖRJAN.
HAN LEDDE GÄNG SOM WILD BUNCH OCH TRAIN ROBBERS SYNDICATE.
HAN FLYDDE TILL SYDAMERIKA MED SIN VÄN SUNDANCE KID.
BÅDA SKA HA DÖDATS I EN ELDSTRID MED DEN BOLIVIANSKAARMÉN 1908.
MAN HAR ANALYSERAT KVARLEVOR SOM HITTATS-
- DÄR DE ENLIGT VITTNEN SKA HA BEGRAVTS.
DE FANNS INTE DÄR.
"Käre Ryan. Du känner dig säkert ensam nu när din mamma är borta."
"Du är för ung för något sådant här."
"Hon har säkert berättat om mig och jag tänker jämt på dig."
"Jag har aldrig sett dig, men jag skulle känna igen dig i beckmörker."
"De senaste åren har varit svåra för oss alla. Få av oss finns kvar."
"Jag bor i ett bra land. Stillsamma människor."
"Det är mestadels fridfullt."
"Men det är inte hemma. Därför är det dags för mig att återvända."
"Bränn brevet, som din mamma skulle ha gjort, och vänta på mig."
"Hjärtliga hälsningar. Din farbror."
Jag kan inte komma imorgon.
Du måste betala oss för den här veckans arbete.
Och för fröna. Du betalade aldrig för dem.
- Ta pengarna. Du vet var de finns. - Nej. Du är chefen.
Du måste ge mig dem. Jag kan inte ta dem. Det vore fel.
Jag är inte din fru.
Visst.
Du har rätt, Yana.
Du har rätt.
Jag har regnkläder.
Señor James, ni tänker väl ge er av?
Mamma säger att alla gringos ger sig av när de har fått pengar.
Ni är en gringo, men ni har väl inte så mycket pengar?
Jag kommer att ha tillräckligt när jag har sålt hästarna.
Vi ses när jag kommer tillbaka från Potosí.
Sedan ger jag mig av för gott.
Ta hand om honom.
Jag vill ta ut alla mina pengar. I dollar, tack.
- Mr Blackthorn, har vi förargat er? - Det var faktiskt en sak:
Jag kan inte minnas att jag någonsin blivit så väl emottagen på en bank.
- Er whiskey, señor. Amerikansk. - Här. Tack.
Amerikaner är vanemänniskor.
De har utmärkt skotsk whisky och fransk konjak här.
Men mr Blackthorn föredrar sin gringo-whiskey.
Tja, den förföljer mig.
För en lyckad försäljning. Ni har talang för att föda upp hästar.
Många kommer avundas de hästarna. Men här i Bolivia-
- med alla jäkla indianer, borde det vara lätt att hitta fina hästar.
Indianer har inget med det att göra.
Terrängen är för ogästvänlig för bra hästar, det ligger för högt.
Jag satt och funderade på om ni kanske ville spela lite kort.
- Ja, vi är med. - Jag saknar ett bra parti kort.
Ute på ranchen finns bara en massa jäkla indianer-
- och inga civiliserade människor som ni.
Lugn.
Lämna mig inte nu, Cinco.
Lugn, pojken.
- Lugn, pojken. - Stilla!
Kom hit, hästen. Såja...
Cinco!
Helvetes alla djävlar!
- Jag har slut på kulor. - Ställ dig upp.
Jag ber er.
- Jag fryser. - Chilenare?
- Spanjor. - En conquistador!
Jag kom bara hit för att arbeta.
- Tänker du döda mig? - Du talar alltså engelska?
Har du någon aning om var vi är? Mitt ute i ingenstans.
Hela min framtid försvann med den där hästen.
Allt jag har. 6000 dollar som skulle ta mig hem. Bara hästen var värd 500.
Nu har jag ditt usla liv att sörja för. Det är ingenting värt.
Jag är ledsen för det.
Jag trodde att du jagade mig. Snälla, jag vill bara leva lite till.
Jaså?
Varsågod.
Ät du, din fega, loppbitna usling.
Det var bara ett litet hopp.
"De bästa hästarna." Subba!
EL PASO 1900, 27 ÅR TIDIGARE
Jag ska jaga dig härifrån till El Paso!
Skit också!
Kom igen!
Vad fan håller du på med, Butch?
- Det är inget bra ställe att vila på. - Utsikten är fin.
Hon är bra att ha. Har du lärt upp henne?
Ingen har nog någonsin lärt henne något.
Och du måste lära dig hennes namn.
- Kid, det är nog bäst vi sticker. - Lugn, det var de sista.
Du hör inte på. Jag menar sticka, som i "ge oss av".
Vi beger oss till Sydamerika. Nu.
Butch vill ge sig av. Till Sydamerika.
Och han vill att jag ska följa med.
- Varför berättar du det för mig? - Det är nog en bra idé.
Vi tre. Inga fler.
Det är en väldigt bra idé.
Du utmanar ödet, pojk.
Jag ber dig. De har förföljt mig i flera dagar.
Jag behöver din hjälp.
Sådär, nu kan du dra vidare.
Taypi ligger bara två och en halv mil längs rälsen. Följ den.
Även om jag når dit kommer de att fånga mig och döda mig.
Bra för dem, vilka "de" nu är. Jag tänker inte upprepa det!
Jag ber dig. Ha förbarmande och hjälp mig.
Jag kan ge dig dina pengar tillbaka.
Jag har pengarna, men de är gömda. Det är därför de jagar mig.
Bäst för dig att du inte försöker lura mig, din djävel!
Det är två, tre dagars ritt härifrån.
En övergiven gruva. Jag är ingenjör.
Jag arbetar i tenngruvorna. Det var därför jag kom hit från Spanien.
När vi kommer dit får du tillbaka dina pengar. Jag lovar.
Det räcker inte.
Jag stal från gruvan där jag arbetade, i Oruro.
De gruvorna är välbevakade. Patiño äger allihop.
Ja.
Stal du från Simón Patiño?
Du är våghalsig, pojk.
Kan jag få lite att dricka?
Patiño, alltså?
Ja. Jag rånade Suyana-gruvan.
- Vet du vem Patiño är? - Ormar känner jag igen...
...oavsett var de visar sig.
- Hur många har du efter dig? - Ett dussin, kanske. Jag vet inte.
- Hur långt bort är de? - En dag eller två.
Inte nu längre.
Vem är du?
Jag heter Eduardo.
- Hur mycket pengar stal du, Eduardo? - Inte mycket. Bara så det räcker...
Ingen stjäl "inte mycket" från Syd- amerikas rikaste. Hur mycket stal du?
10000 pund sterling.
- 50000 dollar ungefär. - 25000 dollar till mig, alltså.
- Du sade ju 6000. - Hör nu här...
Enda anledningen till att du lever är för att du kanske har pengar.
Jag ska ha hälften! Du står i skuld till mig för varje steg utan häst.
Du står i skuld till mig för att jag inte sköt dig när jag först såg dig.
Håll nu käften och följ efter mig!
Helvetes djävlar! Fyra dagar utan hatt i den här solen tar kål på mig.
Möt mig på cantinan.
Frun...
- Vi har bara chicha. - Nej, jag vill ha en kanna vatten.
- Vi har bara chicha. - Jaha...
Två boliviano.
Jag vill ha något att dricka. Och ge mig två askar ammunition också.
- Jag har bara en ask. - Det går bra. Tack.
Jag köpte två mulor. Det är allt som finns här.
Bjud mig åtminstone på något att dricka. Du är snart en rik man.
Fin pistol.
Jag borde tacka dig. Jag kunde ha dött. Platån är rena...
Du har ingen rätt att döma landskapet. Och jag hjälper dig inte.
Jag vill bara ha tillbaka det som är mitt.
Låt gå.
- Så vad gör vi nu? - Vi dricker.
- Äntligen något vi är överens om. - Under tystnad.
Rör på påkarna! Dags att sitta upp på mulorna.
Se så!
Jag är redo när du vill.
- Tack! - Om det inte finns några pengar...
...tänker jag döda dig. Och göra det riktigt långsamt.
Kan vi inte skynda på lite?
Senast du skyndade dig dödade du din häst. Minns du inte det?
- Jag skulle inte säga "dödade"... - Inte? Vad skulle du säga, då?
Vem tror du att du är, egentligen?
Vi kan bli skjutna när som helst och du beter dig som om ingenting...
Nu får det räcka! Dra åt helvete!
Den siste gruvarbetaren stack för åtta år sen. Här bodde 10000 förr.
Patiño var övertygad om att han kunde krama ur lite till.
Han skickade hit mig och jag letade förgäves i ett halvår.
Jag känner gruvan som om jag hade grävt den själv.
Bäst för dig.
Ska du döda mig när du fått pengarna?
Kom nu, så får vi det överstökat.
Vänta!
Jag saknar skäl att lita på dig. Det är mycket pengar som står på spel.
- Varifrån fick du den antikviteten? - Bolivianska kvinnor uppskattar mig.
Tänker du skjuta mig nu?
Nej, jag vill inte det.
Vi har färdats ihop i flera dagar och jag vet inte ens vad du heter.
- Jag litar inte på en namnlös. - Du borde lita på mig.
Jag har ju räddat ditt liv några gånger.
Du borde inte oroa dig för mig. Du borde oroa dig för det där.
Det där dammolnet.
Det kan vara ett antal av dina vänner i full galopp.
Du har slut på kulor, pojk.
Din djävel!
Då skulle du ha hört vad de kallade mig i Wyoming.
Vi är nära. Nästa gång till vänster. Akta huvudet.
- När förstod du att jag har revolver? - För tio minuter sedan.
Raska på och kom hit med lyktan! Jag är ingen jäkla mullvad.
Allt är här.
- Jag kan dela upp det nu. - Det finns inget att dela på.
Om du klarar dig härifrån är det kanske värt nåt-
- men just nu har du bara din korkade revolver och din lykta.
Hur i hela friden tar vi oss ut?
- Följ efter mig. - Det är ju det jag har gjort.
Det finns många vägar ut ur gruvan.
Vad gör vi nu då, herr ingenjör?
- Skjut sönder deras lyktor. - Här får du din pistol tillbaka.
Jäkla spanjor! Man skulle lättare hitta ut ur helvetet!
Eftersom vi tog den här vägen är det omöjligt för dem att hitta oss.
Var i helvete är vi?
- Vi är i säkerhet. - Du stal 50000 dollar.
- Vi är inte i säkerhet på länge än. - Det får jag nog leva med.
Men just nu mår jag bättre än någonsin.
Jag heter James Blackthorn och är från Utah i USA.
Eduardo Apodaca, från Madrid i Spanien.
Rosario ligger nära. Där kan vi köpa billiga hästar.
Jag har en liten ranch här nånstans. Där kan vi vila ut.
- Ibland är det väldigt vackert. - Det är det onekligen.
Har jag väntat i en timme på den där?
Har du bråttom? Ibland är det som att ha en liten vän med sig på färden.
Kanske bättre till och med.
Mitt namn det är Sam Hall, Sam Hall
Sam Hall, det heter ja' heter ja'
Sam Hall, det heter ja' och jag hatar er alla
Jag hatar er alla, fan ta er!
Till galgen måste ja' måste ja'
Till galgen måste ja'
Alla ni som mot mig va' skriker "Vad var det jag sa?"
Fan ta er!
Och prästen kom till stan kom till stan
Och prästen kom till stan och predika' hela dan
Ni kan kyssa mig där bak Fan kan ta'n!
Samuel heter jag heter jag
Samuel heter jag Vi ses i helvetet en dag
Vi ses i helvetet Fan ta er!
Du är rik, va? Din familj, alltså.
- Det beror på vem man jämför med. - Fattiga.
I så fall kan man nog säga att jag hade en bekymmerslös uppväxt.
Jag har aldrig gjort sällskap med en fin herre förr.
Trodde aldrig jag skulle göra det.
"Vänskap är det mest värdefulla man kan ha."
"Det är mer värt än pengar, mark, hästar eller boskap."
"Det kan vara det enda man aldrig glömmer. Det varar för evigt."
"Det ansåg din far och även din mor."
DIN FARBROR BUTCH
Du måste bara hålla korten stadigt.
Skallerormsbett är det som gäller för dig, inte moskiter.
Etta köpte kostymerna för att vi skulle bära dem.
Sluta sjåpa dig, nu, och följ med ner.
Argentinare må kunna mycket, men de kan inget om poker, min vän.
Ni två är...
Ni är en fröjd för ögat.
Desto större anledning för dig att följa med oss.
Stick härifrån, nu. Ta med något att dricka. Och ta det försiktigt!
Äsch, det är ingen som har jagat oss på länge, nu.
"Det är ingen som har jagat oss på länge, nu." Fan ta dig!
Vi hade varit långt borta nu om det inte vore för ditt moskitbett.
Jag kan inte ens uttala namnet på den här förbannade staden.
I vilket fall som helst, varför har de inte satt handklovar på oss?
De har nog inga handklovar.
- Det här är förödmjukande. - Det menar du inte?
Då så, då var det dags.
Señor, här är era gringo-banditer. Den ene är sjuk.
- Tråkigt att ni är krasslig. - Det är bara ett insektsbett.
Ja, de här hålorna. Man vet aldrig vilken ohyra som hugger en härnäst.
Titta här. Ormbett. Hände för två år sedan i Chaco.
Det finns ett uttryck häromkring: "Dos pasitos" - "två steg".
Vid tredje steget är man död, säger de.
Jag hade tur.
Det här...
...var förra vintern i Atacama.
En skorpion stor som en klocka. Kunde knappt gå på två månader.
Men det där vet ni säkert redan.
Vi har varit på samma ställen. Det var på tiden att vi träffades.
Far åt helvete, Mackinley, låt oss få det överstökat.
Jag kan knappt bärga mig. - Öppna! Det är sheriffen.
MisterAIbion Mackinley, får jag föreställa miss Etta Place?
Ser man på - Mackinley... Ni är en fin herre.
Jag trodde alla Pinkertondetektiver var blodtörstiga busar-
- som sålde sig till högstbjudande.
Tänker du fly i underkläderna?
Jag har en gåva till dig.
Det är en gringomaskin. Jag förstår mig inte på den där tiden.
- Inte jag heller. - Gör inte så, den är min!
Behåll den. Det blir något att minnas mig med.
- Skål! - Skål.
För er båda två.
Jag ger mig av. Det är mörkt ute.
Yana...
Jag ger mig ju av till mitt hemland imorgon. För gott.
Snälla, stanna över natten.
Det går inte. Min familj väntar på mig. Det är mörkt.
Vill du ha regnkläder?
- Inte? - Nej.
Adjö, señor James. Sköt om dig.
Allt det här, då?
Det här? Det är bara ett hus.
Yana och hennes familj kommer att ha användning för det. De odlar marken.
Mer?
För två månader sedan fick jag brev från San Francisco. En kvinna jag...
...älskade väldigt mycket, dog i tuberkulos.
Hon efterlämnade ett ensamt barn. En son som jag aldrig har träffat.
Så jag tänkte...
...att det kanske var rätt tillfälle att hälsa på honom.
Vi kan hålla varandra sällskap.
Ibland tror jag att det bara finns två ögonblick i en mans liv:
När han reser hemifrån och när han kommer hem.
Allt annat är bara... mittemellan.
Vi ska ju ändå åt olika håll, verkar det som.
Señor James?
Yana?
Godmorgon.
- Vad söker ni? - Vi fann din häst i öknen.
- Var är han? - Död. Men vi har era pengar.
Bra, och?
Var är er spanske vän?
- Vilken vän? - Din djävla gringo!
Yana?
Yana!
Det räcker.
Låt oss få det överstökat.
Du kan få användning för den här.
Tack för det.
De är smarta. Någon måste ha berättat att vi gjorde sällskap-
- och skickade två kvinnor, som vi inte skulle misstänka.
När de inte återvänder kommer de att jaga efter oss.
Väntar han utanför?
Det är en lång resa.
Tog jag mig hit kan jag ta mig tillbaka.
Det kan vi alla.
Han kommer att förlåta dig. Du vet hur han är.
Det finns inget att förlåta, Butch. Jag överger er inte.
Jag försvarar bara det som är vårt.
Följ med mig.
Du är ingen ungdom längre.
Ska sanningen fram håller vi ännu på att förlora.
Du skulle aldrig få lugn och ro.
Jag älskar er båda.
Säg det till honom.
Vänta, vad ska du döpa honom till?
Ryan.
Hon kommer tillbaka. Det vet jag.
Självklart.
Vem vill gå miste om allt det här?
Uyunis saltfält.
Det finns inget vackrare. Det är som en ljuv död.
Det blir hårt, men det är enda vägen över bergen.
På andra sidan kan jag ta en båt hemåt. Från Chile eller Peru.
Kom hit, pojk.
Ner med dig.
- Av med byxorna. - Har du blivit tokig?
Läker inte ridsåren kan du inte rida. Du kommer att dö här ute.
Se så, vänd dig om.
Är du beredd? Det här kan svida lite.
- Så där, ja. - Helvete!
Din röv är ömtåligare än en bokhållares.
- Hur är det med dig? - Bra.
Det var länge sedan jag var här.
Jag tycker om sådana här ställen. De kan inte användas. De har inga ägare.
Men det kommer de att ha. Livet fungerar så.
Jag hoppas att jag är död när den dagen kommer.
James...
Jag ville säga att det där som hände med Yana och...
Jag kände till riskerna lika väl som du.
Det finns inget att säga.
Vi borde söka skydd där över natten. Det kommer bli kallt i natt.
Hästarna klarar sig inte länge på den här höjden, utan syre eller vatten.
Vad sysslar du med i ditt land?
Jag tror nog att du kan räkna ut det.
Vi verkade i över sex delstater, när det begav sig.
Vissa av dem är större än hela det här landet.
Men det var annorlunda på den tiden. Det fanns utrymme för alla.
När järnvägen kom, och storranchägare, förändrades allt.
Det utvecklades till ett slags krig.
Vi befann oss på den förlorande sidan.
- Varför just Bolivia? - Det... låg långt borta.
- Långt borta från vad? - Allt. En dag...
...vaknade jag...
...och insåg att jag var ensam. Alla jag kände hade dött eller fängslats.
De trodde att även jag var död, så jag gjorde vad döda plägar göra-
- och började föda upp hästar.
20 år... Det är en stor förändring.
En lugn och stillsam tid.
Det har gått för lång tid för att jag ska bli en vanlig gammal bandit igen.
Du borde ha blivit ranchägare. Då vore du rik-
- istället för här med mig.
Rik?
Jag har varit min egen man.
Rikare än så kan man inte bli.
Jag har haft några riktigt goda vänner också.
De sover inte.
Du måste ha dödat en och annan fientligt sinnad.
Jag har aldrig behövt döda någon. Än så länge. Kom, vi måste iväg.
De måste vara välbetalda.
Jag har aldrig sett någon tåla så mycket stryk.
Vi borde inte ha försökt korsa saltfälten.
Det var enda sättet. Annars hade de lätt kunnat omringa oss.
Nu kan de bara spåra oss. Vi får se vems hästar som dör först.
Framåt!
Ta ditt gevär och vattnet och kom! Sitt upp!
Kom nu!
Tre män till häst. Vi har några minuter på oss.
- Här har vi en chans, va? - Jag vet inte.
- Jag är glad att jag är med dig. - Innan jag träffade dig...
...förbannad vare den dagen...
...tänkte jag att om jag ska dö av hög ålder ska jag göra det hemma.
Men jag kan lika gärna dö idag som imorgon.
- Vi ska inte dö, gamling. - Självklart inte. Det gör ingen.
Men vi borde vi kanske gömma pengarna så att inte Patiño får dem.
För sent. De är för nära.
De kommer att omringa oss. De vet att vi är här.
Min skapare...
Vad ska vi ta oss till?
Ta den pigga hästen och pengarna och bege dig åt sydost. Följ bergskedjan.
Har du tur når du Tupiza. Jag beger mig åt sydväst.
Deras hästar måste vara uttröttade. Vi måste dela på oss.
- De kommer att döda oss! - Öknen tar dig innan de gör det.
- Jag vill inte vara ensam! - Lugn, din häst klarar det.
Åt sydost, alltså. Och köp inte en sådan där herrgård full med blommor.
Gör av med pengarna fort!
Helvete!
Rör dig inte!
Släpp revolvern, din helvetes...
Alla gånger som vi jagade tillsammans, min vän.
Djävla spanjor!
Hoppa upp, Sundance!
Ingen följer efter oss. De tror att vi är kvar vid inhägnaden.
Kulan sitter kvar. Tror du chilenaren och yankeen överlever?
När de hittar deras kroppar kommer de tro att de är vi.
Vi är fria! Jag gillar att vara död. Om jag bara hade vetat det tidigare.
Räck mig handen, Sundance.
Jag borde ha följt med Etta och pojken.
En son. Det är mer än de flesta har.
Vad tycker du?
- Varför tror du att han är din? - Det spelar ingen roll.
Han skulle ändå vara min son.
Upp i bergen, Butch. Vi tar oss över dem och sedan hem.
Den jäkla bolivianska armén. Jag har aldrig sett någon skjuta så dåligt.
Förbannade lilla doktor! Jag ska ju betala! Jag hade det bra i baren!
Det var inte därför jag lät hämta er. Kom in.
Som Pinkerton-detektiv kom ni väl till Bolivia i jakt på banditer?
Underbart! Jag har hittat mitt minne.
Och det är en boliviansk kvacksalvare!
Ni brukar ju säga att de som dödades i San Vicente inte var de ni jagade.
Ni kan ha haft rätt.
- Ni är väl inte för berusad? - Dra åt helvete!
Nu ska vi se om ni hade rätt eller ej.
Titta.
Herre min skapare!
Det är han!
Visst är det han?
Robert LeRoy Parker. Butch Cassidy.
De kommer alla att be mig om ursäkt!
Alla de djävlarna! Vad är det för fel på honom?
En skottskada, uttorkning, utmattning.
Han behöver bara vila.
Vila...
Här sitter vi nu.
Du och jag.
Vatten!
Du är illa däran. Till och med värre än förra gången vi sågs.
Vad fan gör du i Bolivia?
Har du inget bättre för dig?! Och var är min pistol?
Vad ska jag kalla dig?
Jag använder "Blackthorn", men det spelar ingen roll.
Det är klart att det spelar roll.
Jag har aldrig trott att du dog.
Det är en märklig värld.
Håller ni inte med, mr Blackthorn?
Jag kallas hederskonsul.
89 dollar i månaden, ett hus med två rum och en säng som är för liten.
Jag hälsar de få nordamerikaner som kommer hit välkomna.
Guldgrävare, ullhandlare, fyllon och enstaka rymlingar.
De är inte många.
Den senaste kom hit...
...för två vintrar sedan.
Resten av tiden sitter jag och tittar ut genom fönstret.
Sorgligt. Det är inte mycket till liv.
Nej, men jag kunde inte begära mycket mer.
Förrän idag.
Igår kväll trodde jag att mitt liv kunde förändras.
Jag skulle kunna köpa en enorm säng och resa hem på den.
Vinkande, när jag passerade.
Men...
...mr Blackthorn, de senaste timmarna vid er sida-
- har påmint mig om många saker.
Tröttheten, de många åren av ständig jakt...
Att utföra sin plikt är...
...tro mig...
...utmattande.
Här, i denna gudsförgätna by...
...har jag äntligen funnit ro.
En enfaldig, men välförtjänt ro.
Tja...
Det är väl inte vårt fel att vi blir äldre.
Vi är för gamla för att fortsätta med leken.
- Det var aldrig en lek för mig. - Det är klart att det var.
En dumt, dödlig lek.
- Du förstod aldrig. Strunt samma. - Jo, jag var med i leken.
- Men den här gången... - Och inga handklovar.
Den här gången får du klara dig själv.
Ingen kommer till din räddning.
Gör det du måste.
Ta den.
Se det som ett sätt att fortsätta vila.
En armébataljon är på väg hit. Jag skickade efter dem.
Det här det största som hänt här sedan...
...sedan du dog.
Jag ska ta dig till en säker plats. Du ger dig av-
- och kommer aldrig tillbaka.
Saker och ting förblir som de är.
Du är en plåga, Cassidy.
En riktig djävla plåga!
Vi är framme.
- Det finns mat och chicha där inne. - Tack.
Jag vet vad ni är, señor.
Var snäll och stjäl inte från mig.
Iván...
- Du säger väl inget till någon? - Nej, señor, ni är min gäst.
"Käre Ryan."
"Jag har tillräckligt med pengar för att vi ska kunna börja ett nytt liv."
"Kanske hästar, ranchliv."
"Jag träffade en gammal vän till dina föräldrar. Han tänker ofta på dem."
"De var unika. Det finns inte mycket sådant blod som ditt kvar."
"Det tar nog inte mer än två månader innan jag är tillbaka."
"Kära hälsningar. Farbror Butch."
Jag skrev precis om dig!
Jag borde ha lämnat dig i sjukstugan.
- Är Eduardo Apodaca en vän till dig? - Var är han?
Han färdas västerut. Han var i Topiza-
- men han stack när han såg ståhejet kring din återuppståndelse.
Jag har inte förrått dig, men min hjälp sträcker sig inte längre.
Vad fan menar du?
Förbannade chicha!
- Är det pengar du vill ha? - Stoppa upp dina smutsiga pengar.
Du hade det bättre som död, Cassidy. Jag hoppas att du är det snart.
Jag kommer att dricka tills jag har glömt det här, men för dig...
...skulle hela världens sprit inte räcka!
På min tid stal laglösa från banker och järnvägsbolag!
De stal minsann aldrig från gruvarbetarfamiljer!
Gruvarbetarfamiljer? Bäst du slutar dricka.
Du tappar ditt irländska förstånd.
Han stal inte från gruvarbetar- familjer, utan från Patiño.
Tror du på det? Lurade han dig?
Jag tycker nästan synd om dig.
Din spanske vän arbetade inte för Patiño, utan för gruvarbetarna.
Gruvan är deras! De tog den från Patiño för två år sedan.
Var har du hållit hus?! Hela landet pratade om det!
Gruvarbetarna gjorde uppror. Uteblivna löner, mord, det vanliga...
Det blev en stor strid. Många gruvarbetare dödades.
Sedan gjorde rättvisan entré. Det här landet överraskar en ofta.
De tilldömde de överlevande gruvarbetarnas familjer gruvrätten.
Det är förstås ingen slump - gruvan hade nästan sinat.
Till och med den spanske ingenjören ställde sig på deras sida.
De stackars dårarna! De litade på spanjoren.
Det finns tillfällen när man skulle föredra att vara död.
Håller du inte med om det?
Ajöss, mr Blackthorn.
Varsågod.
Vi tar honom. Han kan inte vara långt borta.
Eller vad tror ni, Mackinley?
Nej. Det är inte han.
Det var inte han i sjukstugan. Cassidy dog för 20 år sedan.
Har ni blivit tokig, Mackinley? Ni kände ju igen honom!
- Det var inte han. - Det är klart det var han!
Jag lämnade honom i sjukstugan, med er.
Du är bara sentimental!
Mackinley...
Vi ska ta reda på om ni har rätt eller ej.
Vi ger oss av i gryningen. Och ni följer med oss.
ANDERNA, VID BOLIVIANSKA GRÄNSEN
Kom nu.
Fan!
- Du smutsar ner min kostym. - Jag ska hålla dig varm.
Alla kommer att tro att vi är döda, men här är vi...
Starka som träd.
Snötäckta träd.
Bolivia...
Det satans Bolivia.
Jag har alltid vetat att du skulle vara sist kvar.
Alla är döda och du...
Du är helt ensam nu, långt hemifrån.
Min stackars vän.
Då så...
Gör det!
Nu är det ett bra tillfälle.
Gör det!
James!
Eller ska jag säga "Butch"? Butch Cassidy i egen hög person!
Jag visste det! Det förklarar så många saker.
Vet du vad? I Topiza skrek alla-
- att den berömde laglöse fortfarande levde. Och jag köpte nya kläder.
Kan du tänka dig?
Ta det lugnt. De måste fortfarande vara långt borta.
Här är vi, bara några timmar ifrån friheten och det goda livet.
Hur är det med dig? Du tycker väl inte att jag övergav dig?
Jag kunde inte stanna där, med allt ståhej.
Jag visste att du skulle dyka upp.
Gruvan tillhörde inte Patiño.
Och du heter inte James Blackthorn.
Vi har alla våra hemligheter, men nu ligger korten på bordet.
Du har rätt, den var inte hans längre. Än sen?
Den hade andra ägare. Ägare, i alla fall.
50000 dollar, James, det är ingen lögn. Kom igen, nu!
Vi är nästan framme vid bergen. Nu blir jag ditt gäng. Du och jag.
Du räddade dig. Du var död.
Du födde upp hästar i det där gamla huset. Nu har vi pengar.
Ditt namn, ditt liv - du är för fan en legend! Och här är du...
Här är du!
Här är jag.
Har du blivit tokig?! Din djävel!
- De kommer snart. Med armén. - Du sköt mig!
Satans svin!
Är det pengarna?
- Hur kan du, din djävel? - Du fattade visst aldrig skillnaden.
För indianerna? För några gruvarbetares skull?!
Jag, då?!
Jag är din vän!
Jag gav dig allt!
Jag räddade ditt liv! Jag gav dig namnet tillbaka!
Skillnad? Vad är det för djävla skillnad?!
Ska du lämna mig så här, din djävel?
Tänker du det?
Låt gå!
Ge dem deras pengar, men lämna mig inte här!
Snälla du.
Fan ta dig, Butch Cassidy! Fan ta dig!
Jag kunde ha dödat dig! Jag kunde ha dödat dig!
Men jag gjorde inte det.
Men de kommer att göra det åt mig.
De kommer att hitta dig och döda dig som en hund!
Snälla, lämna mig inte här!
Till galgen måste ja'
...måste ja'
Till galgen måste ja'
Bolivia... Helvete!
Bolivia...
Vi är inte klara än. Vi fortsätter.
Vet du vad, Mackinley?
De här bergen är kända för att man lätt går vilse i dem.
Du hjälpte gringon.
Vi tar din häst.
Be till bergens gud att han skonar dig.
Översättning: Fredrik Olsson www.primetext.tv